Title: LÄK BasV1 / Använda basal farmakologisk terminologi och redogöra för grundprinciper för hur läkemedel utövar sina effekter samt översiktligt beskriva läkemedlens omsättning i kroppen (S3)

Q: Vad är farmakologi?
A: Läran om läkemedel.
Kan delas upp i:
- Farmakokinetik (vad kroppen gör med läkemedlen)
- Farmakodynamik (vad läkemedlen gör med kroppen)

Q: Vad är farmakokinetik?
A: Vad kroppen gör med läkemedlen.
Beskriver hur en läkemedel absorberas från administrationsstället, dess distribution genom kroppen, dess metabolism eller konjugering, och dess exkretion från kroppen (ADME).

Q: Vad är farmakodynamik?
A: Vad läkemedlen gör med kroppen.
Studerar effekterna läkemedel har på kroppen, t ex hur receptorer aktiveras och det följande biologiska svaret —> kopplat till dos-responskurvan.

Q: Hur utövar läkemedel sina effekter, och hur omsätts dem i kroppen?
A: Administration —> omsättning = AD+V+ME:
- Administration = hur läkemedlet ges till patienten (farmakokinetik) – tablett, ögondroppar osv
- Absorption = transport från administreringsstället till blodbanan (farmakokinetik)
- Distribution = fördelning till kroppens olika delar (farmakokinetik)
- Verkningsstället = verkningsmekanismer och effekter (farmakodynamik)
- Elimination = metabolisering och utsöndring (farmakokinetik)

Q: Affinitet
A: Benägenhet att binda till en receptor.

Q: Efficacy
A: Tendens hos läkemedlet att aktivera receptorn när det väl bundit.

Q: Potens
A: Hur mycket (koncentration/dos) av ett läkemedel som behövs för att åstadkomma en effekt.

Q: EC_50 (+vad innebär en hög/låg EC_50?)
A: Koncentration som behövs för att utlösa halva maximala effekten.
—> ju lägre EC_50 desto mer potent läkemedlet är

Q: Vad är farmakogenetik?
A: Undersöker hur arvsanlag (=gener) påverkar metabolism av & effekten av läkemedel och riskerna för läkemedelsbiverkningar.
—> kan vara till hjälps när man måste välja läkemedelsbehandling för en patient (på frammarsch).

Q: Redogör för olika administrationssätt av läkemedel.
A: – Enteral administering («utanför kroppen» —> administrering längs med mag-tarmkanalen)
- Peroral
- Sublingual
- Rektal
– Parenteral («direkt in i kroppen» —> administrering direkt i blodet eller i extracellulärvätskan)
- Intravenös
- Intramuskulär
- Subkutan
– Annan administrering
- Inhalation (t ex nässprej)
- Intranasal (och andra muköser)
- Transdermal (på huden)
- Lokal effekt på vävnaden (t ex ögondroppar)

Q: Vad finns det för skillnader mellan en enteral och en parenteral administrering av läkemedel?
A: Enteral: «utanför kroppen», administrering längs med mag-tarmkanalen (—> ADME, arbsorption behövs så att det når blodbanan).
Parenteral: «direkt in i kroppen», administering direkt i blodet eller i extracellulärvätskan —> snabbare distribution (ingen absorption behövs —> DME).

Q: Vad är en dos-responskurva?
A: - Läkemedel ger dosrelaterade effekter
- Förhållandet mellan läkemedelsdos och den farmakologiska effekten (responsen) illustreras med dos-responskurvor, kan se olika ut.

Q: Vad är en full agonist?
A: En ligand som binder till en receptor och ger upphov till en effekt (=agonist) —> MAXIMAL EFFEKT

Q: Vad är en partiell agonist?
A: En ligand som binder till en receptor och ger upphov till en effekt (=agonist) —> GER INTE MAXIMAL EFFEKT

Q: Vad är en invers agonist?
A: En ligand som binder till en receptor och ger upphov till en effekt (=agonist) —> GER MOTSATT EFFEKT (minskad receptoraktivitet)

Q: Vad är en antagonist?
A: En ligand som binder till en receptor, men ger inte upphov till någon effekt.

Q: Vad är en kompetitiv reversibel antagonist?
A: Substans som binder till och «tävlar» med agonisten om att binda till samma bindningsställe på receptorn. Bindningen är inte «permanent», går att «tävla bort».

Q: Vad är en kompetitiv irreversibel antagonist?
A: Substansen binder irreversibelt till receptorn (vanligtvis till samma bindningsställe som agonisten). Bindningen är «permanent», går inte att «tävla bort».

Q: Vad är en icke-kompetitiv antagonist?
A: Substans som binder till en receptor, men inte till samma bindningsställe på receptorn som agonisten. En substans som påverkar en agonists verkan nedströms i signaleringskaskaden.

Front: Vilka faktorer påverkar ett läkemedels absorption?
Back: – Läkemedlets kemiska egenskaper:
- Fettlöslighet (kan korsa cellmembraner om fettlöslig, specifik transportör behövs om vattenlöslig)
- Joniseringsgrad
- Syra/bas
- Molekylstorlek
– Egenskaper vid administreringsstället:
- Blodflöde (t ex tablett i mag-tarmkanalen VS ögondroppar —> mkt mindre absorption till blodbanan i ögonen)
- pH (kopplad till om syra/bas)
- Absorptionsyta (kopplad till molekylstorlek, är stor i tarmen t ex)
- Aktiva transportproteiner (t ex för transport över membran om vattenlöslig)
Fusk: 2st (+4underst)

Q: Vad beror joniseringsgraden av ett läkemedel på?
A: Beror på om läkemedlet är en syra eller bas samt omgivningens pH.

Q: Hur påverkar joniseringsgraden ett läkemedels egenskaper?
A: - Joniserad/laddad molekyl: mer polär & mer vattenlöslig
- Ojoniserad/oladdad molekyl: mer opolär & mer fettlöslig
—> Svag syra passerar cellmembran lättare vid lågt pH = sur miljö
—> Svag bas passerar cellmembran lättare vid högt pH = basisk miljö

Q: Läkemedel är oftast [...] eller [...].
A: svaga syror; svaga baser

Q: Hur kan läkemedel ta sig över biologiska membran? Vad är det som händer oftast?
A: - Passiv diffusion (fettlösliga, opolära —> följer koncentrationsgradienten)
- Faciliterad diffusion (fettlösliga, opolära —> följer koncentrationsgradienten)
- Aktiv transport (ATP behövs, mot koncentrationsgradienten)
—> Passiv diffusion och faciliterad diffusion händer oftast.

Q: Hur skiljer sig en peroral administrering jämfört med en intravenös administrering?
A: Vid peroral administrering:
- Presystemisk metabolism (förstapassagemetabolism, levern kan t ex minska mängden läkemedel som når kroppen)
- Samtidigt födointag (påverkar transportproteiner om det är fettrik eller -lös mat t ex + pH)
- Magsäckens tömningstid (om vi äter samtidigt –> stannar längre i magsäcken —> inte så lätt att ta sig in)
- Tarmmotorik
- Sjukdomar i mag-tarmkanalen (diarré kan snabba på tarmmotoriken t ex)
- Läkemedelsinteraktioner (kan påverka transportproteiner eller levern)
Vid intravenös administrering:
- Direkt till blodbanan, ingen absorption behövs (—> DME direkt).

Q: Vad är förstapassagemetabolismen?
A: Den enzymatiska nedbrytning av läkemedelssubstanser som sker i tarm och lever INNAN läkemedelssubstansen når systemiska kretsloppet.
—> specifikt i peroral administrering —> all blod från mag-tarmkanalen går igenom levern (portakretsloppet) —> vi kan metabolisera en del av läkemedlet (via enzymer) och minska det som går vidare till systemiska kretsloppet
Ex:

Q: Hur ser ett läkemedels koncentration i plasma ut när det ska distribueras?
A: —> når kroppens alla vävnader, koncentrationen i plasma är som högst

Front: Vilka faktorer är avgörande för ett läkemedels distribution?
Back: - Läkemedlets grad av fettlöslighet (lättast att gå igenom cellmembranet om FL)
- pH i kroppens olika vätskerum (svår att gå igenom membranet om polärt/laddat)
- Förekomst av biologiska barriärer (t ex korsar FL-läkemedel hjärn-blodbarriären lättare)
- Förekomst av transportproteiner (för VL-läkemedel)
- Genomblödning av organ-blodflödet (organen som får mer blod VS t ex fettvävnad som får lite)
- Graden av protein- och vävnadsbindning
Central rum (A) —> t ex blodet
B —> t ex hjärnan
C —> t ex fettvävnad
Fusk: 6st, FPBTOP

Q: Hur påverkar graden av protein- och vävnadsbindning ett läkemedels distribuering?
A: – Plasmaproteiner:
- Ett läkemedels effekt beror på dess fria koncentration i plasma
- En hög plasmaproteinbindning medför att läkemedlet stannar kvar i blodbanan —> minskad distribution
– Vävnadsbindning:
- Läkemedel kan binda till vävnadsproteiner som leder till ökad distribution
- Ackumulering i vävnader kan leda till en toxisk effekt i specifik vävnad

Q: Förklara skillnader mellan fettlösliga och vattenlösliga läkemedel vid distribuering.
A: Distribution av fettlösliga läkemedel:
(intravenöst)
—> mkt i blod —> når hjärnan mkt snabbt
—> tar lite längre tid för att nå musklerna
—> har lätt att binda till olika vävnadsproteiner i fettväv —> kan ackumuleras där
VS vattenlösliga proteiner —> behöver transportproteiner, t ex för att korsa hjärn-blodbärriären —> mindre mängd som kan nå hjärnan:

Q: [...] och [...] ingår i [...].
A: Metabolism; exkretion; eliminering

Vid eliminering sker metabolism av läkemedel i lever, tarmvägg, blod, placenta, hud, lungor och njurar, men framför allt i levern. Utsöndring sker i njurarna (urinen), gallan (fæces), huden (svettsekretion), lungor (utandningsluft), bröstmjölk, saliv och tårar.

Front: Vilka faktorer påverkar eliminering av läkemedel?
Back: - Bindning till vävnader (cf. vävnadsproteiner)
- Fettlöslighet/vattenlöslighet —> vattenlösliga läkemedel utsöndras via njurarna; fettlösliga läkemedel metaboliseras till metaboliter (hepatisk metabolism) och utsöndras via njurarna eller med gallan/fæces.
- Kemisk stabilitet
Fusk: 3st

Q: Förklara de två faser i metabolismen av läkemedlen.
A: —> Metabolism i levern:
- Fas 1-reaktion: FL läkemedel omvandlas i fas 1 till en metabolit; katalyseras av CYP-enzymer.
- Fas 2-reaktion: Metaboliten konjugeras i fas 2 med en kemisk förening (sätts på) till ett vattenlösligt konjugat —> den konjugerade metaboliten tas m h a transportproteiner till blodbanan eller gallan och utsöndras (enklare via urinen om VL, men en del åker ut i gallan också).

Q: Vilka kemiska reaktioner sker under de två faser i metabolismen av läkemedlen?
A: (Metabolism i levern)
Fas I = förändring/sönderdelning av molekylen:
- Oxidationer (små molekyler tillsätts) ffa via CYP-enzymer
- Reduktion
- Hydrolys (H_2O tillsätts) —> deaminering, dealkylering
Fas II = tillägg av extra molekyler/grupper:
- Konjugering —> glukoronidering, sulfonering, acetylering, metylering, etc.

Q: Enzyminduktion (läkemedels metabolism)
A: Enzyminduktion av fas 1 metaboliserande enzymer (i levern):
- Läkemedel (andra) och andra ämnen ökar mängden enzym.
- —> Förmågan att metabolisera läkemedlet ökar.
- —> Läkemedelskoncentrationen minskar.
—> Viktigt att ha koll på vilka andra läkemedel en patient tar!

Q: Enzymhämning (läkemedels metabolism)
A: Enzymhämning av fas 1 metaboliserande enzymer (i levern):
- Läkemedel minskar aktiviteten hos enzymer
- —> Förmågan att metabolisera läkemedlet minskar
- —> Läkemedelskoncentrationen ökar (kan leda till toxiska effekter!)
—> Viktigt att ha koll på vilka andra läkemedel en patient tar!

Q: Vilka vägar tar läkemedlen för att utsöndras ur kroppen?
A: —> Viktigt att FL läkemedel blir VL innan de når njurarna
—> Fas 1+2-modifieringar i levern

Q: Vad är skillnaden mellan fettlösliga och vattenlösliga läkemedel vid eliminering i njurarna?
A: – Vattenlösliga läkemedel stannar kvar i urinen.
– Fettlösliga läkemedel reabsorberas tillbaka till blodet —> till fas 1+2 i levern

Q: Hur kan urinets pH påverka utsöndring av läkemedel?
A: —> Svag syra: bra med basisk urin —> blir laddad och stannar då i nefronet
—> Svag bas: bra med sur urin —> blir laddad och stannar då i nefronet
—> man kan modifiera urinen för att förbättra utsöndringen av läkemedel