Title: DFM2 tenta / Blod och Cirkulation

Q: Ihållande diarréer kan innebära förlust av stora mängder vätska vilket minskar extracellulärvolymen och på sikt även blodvolymen.
Vilket påstående nedan är mest sannolikt? (1p)
1. Kärltonus i skelettmuskulaturen ökar
2. Insöndring av ADH (antidiuretiskt hormon) minskar
3. Centrala ventrycket ökar
4. Frisättning av renin minskar
5. Frisättning av ANP (atrial natriuretic peptide) ökar
A: Rätt: Kärltonus i skelettmuskulaturen ökar

Q: Utbytet mellan blod och vävnad sker huvudsakligen i kapillärerna och flödesförhållandena i denna region är anpassade därefter.
Vilket av följande påståenden är korrekt vad gäller kapillärregionen? (1p)
1. Flödeshastigheten är lägst i kapillärerna
2. Merparten av blodvolymen återfinns i kapillärerna
3. Pulstrycket är lägst i kapillärerna
4. Det kolloidosmotiska trycket är lägst i kapillärerna
5. Blodtrycket är lägst i kapillärerna
A: Rätt: Flödeshastigheten är lägst i kapillärerna

Q: Om ventrycket i en muskelkärlbädd ökar med 10 mm Hg, vilket av följande kommer sannolikt att minska? (1p)
1. Proteinkoncentrationen i interstitiet
2. Hydrostatiska trycket i vävnaden
3. Interstitiella volymen
4. Lymfflödet
5. Kolloidosmotiska trycket i kapillärerna
A: Rätt: Proteinkoncentrationen i interstitiet

Q: En alfa1-receptor-agonist (med enda effekt att aktivera alfa1-receptorer i glatt kärlmuskulatur) ges i en överdos till en patient i samband med en hypotonibehandling. Vilket av följande förväntas ske (mer än ett alternativ kan vara korrekt)?
Motivera ditt svar genom att ingående redovisa för vart och ett av alternativen varför det är korrekt eller felaktigt. (4p)
a) Hjärtats afterload minskar
b) Aktivitet i vasomotornerverna till magtarmkanalens resistanskärl ökar
c) Hjärtfrekvensen minskar
d) Fyrningsfrekvens i afferenta nerver från sinus caroticus ökar
A: Förändringar enligt C och D förväntas uppkomma. Kontraktion av resistanskärlen leder till ökat flödesmotstånd i systemkretsloppet (TPR), vilket ger ökat afterload och orsakar en höjning av det arteriella blodtrycket (MAP=CO x TPR). Högre MAP leder till ökad baroreceptoraktivitet, och således ökad aktivitet i sinusnerven. Ökad signalering till kardio-vaskulärt centrum i hjärnstammen ger ökad aktivering av NTS, nucleus ambiguus och vagus dorsala motorkärna, och därmed ökad parasympatisk signalering till hjärtat vilket bidrar till lägre hjärtfrekvens. Samtidigt hämmas det sympatiska utflödet från kardio-vaskulärt centrum och därmed minskar aktiviteten i vasomotornerverna.

Q: Det största tryckfallet i det systemiska kretsloppet sker i små artärer/arterioler därför att:
1. Blodets viskositet är högst där
2. Dessa kärl har tillsammans ett stort gemensamt flödesmotstånd
3. Dessa kärl har tillsammans den minsta totala tvärsnittsytan
4. De är de allra minsta blodkärlen med högst enskilt flödesmotstånd
5. Påståendet är fel. Det största tryckfallet sker inte i små artärer/arterioler utan i kapillärerna
A: Svar: Dessa kärl har tillsammans ett stort gemensamt flödesmotstånd

Q: I alternativen nedan är en specifik vävnad sammanparad med ett stimulus som leder till kärldilatation i just denna vävnad. Alla alternativ är korrekta utom ett. Vilket är felaktigt?
1. Njure – minskat artärtryck
2. Tunntarm – ökat fettintag
3. Skelettmuskulatur – ökad halt metaboliter
4. Hjärna – sänkt koldioxidhalt
5. Hud – minskat sympatikuspåslag
A: Svar: Hjärna – sänkt koldioxidhalt

Q: Den pågående pandemin kopplad till spridning av coronaviruset SARS-CoV-2 har orsakat ett stort antal sjukdomsfall världen över. Hos majoriteten av de som drabbas får sjukdomen ett lindrigt förlopp men vissa blir svårt sjuka av virusinfektionen med bl.a. vätskeutträde i lungorna som följd.
a) Utifrån vad du vet om olika orsaker till ödemutveckling resonera kring tänkbar orsak till varför lungorna blir vätskefyllda. (2 p)
b) Patienterna får svårt med syresättningen av blodet. Vad är anledningen till detta? (1 p)
c) Man har funnit att patienter med högt blodtryck löper större risk att utveckla svår Covid-19 sjukdom. Hur kan högt blodtryck tänkas inverka på vätskeutträdet i lungorna? (1 p)
A: Svar:
a) Virusinfektion → immunförsvaret aktiveras → inflammation → ökad kärlpermeabilitet → proteinläckage → vätskeutträde pga ökat kolloidosmotiskt tryck i vävnaden
b) Ödem → ökade diffusionsavstånd
c) Högt blodtryck → förhöjt kapillärtryck → ökad filtration

Q: Antag att alla arterioler kontraherar utan samtidig förändring i aortatrycket eller centrala ventrycket, vilket av nedanstående minskar INTE?
1. Arterio-venösa syredifferensen
2. Hjärtminutvolymen
3. Trycket i den venösa delen av en kapillär
4. Filtration över kapillärväggen
5. Trycket i den arteriella delen av en kapillär
A: Svar: Arterio-venösa syredifferensen

Q: Vad är blodtestisbarriärens viktigaste funktion och vilka strukturer består den av? (2 p)
A: Svar: Blod-testis-barriären skapas av Sertoliceller som bildar tight junctions sinsemellan. Spermier som utvecklas i spermatogenesens senare fas skyddas därmed från blodets innehåll.

Q: Du går jour på akuten och träffar en patient som har Hb 80, snabb puls, är blek och har lite tungt att andas. Du bestämmer dig för att ge patienten blod eftersom det finns en allmänpåverkan som du anar beror på anemi. Du beställer två påsar blod och under tiden du väntar på att de ska komma funderar du över vilka fler prover du ska passa på att ta och om det är något annat du kan göra för att komma fram till varför patienten har en anemi.
1) Hur länge lever en erytrocyt ungefär? (1 p)
2) Ange en orsak (förutom blödning) som kan orsaka anemi. (1 p)
3) Ange mycket kortfattat varför anemi kan ge upphov till symtom som snabb puls, trötthet och andningsbekymmer? (1 p)
A: 1) En erytrocyt lever ca 120 dagar. (Även om erytrocyter som transfunderas inte nödvändigtvis lever så länge är det viktigt att ta prover innan man ger blod om det inte är urakut eftersom det annars kan försvåra utredningen).
2) t.ex. läkemedelsbiverkan, medfödda membrandefekter, järnbrist, B12-brist, benmärgssjukdomar (MDS,leukemier), inflammation eller njursvikt och många fler.
3) Lågt Hb → sämre syretransport.

Q: Det är inte ovanligt att unga och helt friska personer ibland får ett övergående blodtrycksfall med yrsel eller kortvarigt synbortfall om de plötsligt reser sig från liggande till stående. Det beror på att de reflexer som reglerar artärblodtrycket behöver några sekunder att ställa om detta tryck så att det anpassas för stående kroppsställning och därmed ge tillfredsställande perfusion av hjärnan.
Vad är det arteriella medelblodtrycket i huvudet i liggande respektive stående?
Vilka är de viktigaste orsakerna till blodtrycksfallet i detta område i samband med uppresandet? (4 p)
A: Svarsaspekt: Det arteriella blodtrycket i huvudet är i stort detsamma som i aorta i liggande, dvs 90-100 mmHg. I stående sjunker blodtrycket i huvudet till ca. 20 mmHg lägre än i hjärthöjd. Anledningen är att det i stående uppstår en hydrostatisk tryckgradient längs kroppen som gör att alla blodtryck ovanför hjärtat faller och att alla blodtryck nedanför hjärtat stiger. Kärlen och särskilt venerna i nedre kroppshalvan vidgas då och det venösa återflödet till hjärtat reduceras. Denna minskade preload leder i sin tur till lägre slagvolym (och hjärtminutvolym) och därmed reduceras artärtrycket i hjärthöjd (motverkas dock relativt snabbt av kompensationsmekanismer). Till detta kommer den blodtryckssänkning som orsakas av att huvudet hamnar ovanför hjärtat vid upprättstående.

Q: Mikrocirkulationens blodkärl (arteriol, kapillär, venol) uppvisar olika karakteristika. Bl.a. finner man att:
A. Flödeshastigheten är högst i arteriolen och blodrycket lägst i venolen
B. Blodtrycket är högst i arteriolen och lägst i kapillären
C. Kärlradien är minst i kapillären och flödeshastigheten lägst i venolen
D. Såväl blodryck som flödeshastighet är lägst i kapillären.
E. Väggtjockleken är störst i arteriolen och flödeshastigheten lägst i venolen
A: Svar: A. Flödeshastigheten är högst i arteriolen och blodrycket lägst i venolen

Q: En prekapillär kärldilatation innebär sannolikt att:
A. perifera flödesmotståndet stiger
B. filtration av vätska i vävnaden ökar
C. vasomotornervernas fyrningsfrekvens har ökat
D. diastoliska blodtrycket kommer att stiga
E. halten angiotensin i blodet kan vara förhöjd
A: Svar: B. filtration av vätska i vävnaden ökar

Q: Det arteriella blodtrycket kommer sannolikt att sjunka som ett resultat av att:
A. urladdningsfrekvens i afferenta nerver från sinus caroticus minskar
B. centrala ventrycket minskar
C. njurblodflödet minskar
D. blodvolymen ökar
E. halten ADH i blodet stiger
A: Svar: B. centrala ventrycket minskar

Q: En vattenlösnings tonicitet beror på:
A. Dess pH
B. Dess innehåll av koksalt
C. Dess totala innehåll av alla lösta ämnen
D. Dess innehåll av lösta ämnen som har den gemensamma egenskapen att de inte kan passera en röd blodkropps cellmembran
E. Dess innehåll av lösta ämnen som har den gemensamma egenskapen att de kan passera en röd blodkropps cellmembran
A: Svar: D. Dess innehåll av lösta ämnen som har den gemensamma egenskapen att de inte kan passera en röd blodkropps cellmembran

Q: Albumin har många olika funktioner i blodplasma, bland annat som transportör av opolära ämnen i kärlsystemet. Hur går det till och vilka är de strukturella förutsättningarna hos albumin som möjliggör denna transport? Ge även två exempel på opolära ämnen som transporteras av albumin. (3 p)
A: Svar: Albuminmolekylen har speciella ytstrukturer, hydrofoba ”fickor”, i vilka opolära molekyler kan bindas och på så vis undvika kontakt med den i huvudsak akvatiska miljön i blodet. Två exempel utgörs av fria fettsyror och bilirubin.

Q: I vilket av följande organ kontrolleras blodflödet i huvudsak via autonoma nerver och mindre av lokala metaboliter?
A. Hjärna
B. Lunga
C. Hud
D. Skelettmuskel
E. Hjärta
A: Svar: C. Hud

Q: Kontraktion av resistanskärl i benmuskulaturen kan vara ett resultat av:
A. ökad halt CO2 i vävnaden
B. ökad flödeshastighet lokalt i benmuskulaturen
C. aktivering av beta2-adrenerga receptorer
D. minskat njurblodflöde
E. hypoxi i vävnaden
A: Svar: D. minskat njurblodflöde

Q: Plasmaproteiner har många viktiga funktioner som exempelvis transport av molekyler, lagring av spårämnen, koagulation och immunförsvar. Vilka är de två vanligaste proteinerna i plasma? Beskriv översiktligt deras struktur, förekomst och funktion. (2p)
A: Svar:
Albumin består av en kedja (ca 70 kDa). Koncentrationen är 4-5 g / 100 ml och det utgör 50-60% av totala proteininnehållet i plasma. Binder och transporterar många ämnen, ex vis fettsyror och bilirubin. Stor betydelse för kolloidosmotiska trycket.
Immunoglobulin G (IgG), ca 1 g / l00 ml. Den vanligaste antikroppen med två tunga (ca 50 kDa) samt två lätta (ca 25 kDa) polypeptidkedjor vilka hålls samman av disulfidbindningar. N-terminala ändarna avgör antigen-specificiteten.

Q: Redovisa vad som är normal PO2 och normalt oxygeninnehåll i artärblod, samt vid vilket arteriellt PO2 som de arteriella kemoreceptorerna börjar reagera med ökad signalering till andningscentrum i förlängda märgen. Redovisa också vad det är som gör att de arteriella kemoreceptorerna känner av PO2 snarare än oxygeninnehållet. (4 p)
A: Svaraspekt: Normalt PO2 och oxygeninnehåll i artärblod är omkr 13 kPa (100mmHg) respektive 200 ml/liter. Tröskeln för aktivering av de oxygenkänsliga kemoreceptorerna är ett PO2 av omkr 8 kPa (60 mmHg). Glomuskropparna som innehåller de oxygenkänsliga kemoreceptorcellern är den vävnad i kroppen som har störst genomblödning per gram vävnad och kan därför försörjas av det oxygen som är fysikaliskt löst i blodet.

Q: Lungödemet som utmärker sepsis och ARDS uppstår på grund av en obalans i processer som reglerar vätskeutbytet över kapillärväggen. Redogör för de faktorer (tryck) som bestämmer transkapillärt vätskeflöde under normala betingelser samt ange hur dessa tryck i lungkretsloppet skiljer sig från de som föreligger i systemcirkulationen. (4 p)
A: Svar: Vätskeflödet över kapillärväggen bestäms av hydrostatiska och kolloidosmotiska tryck i blod och interstitium enligt relationen: V=CFC {( P_c-P_i)-(π_c -π_i)}; där V betecknar vätskeflödet i riktning från blodbanan, P det hydrostatiska trycket i kapillär respektive interstitium samt π det kolloidosmotiska trycket i kapillär respektive intersitium. CFC (eller L_pS) är ett mått på kärlväggens vätskepermeabilitet (hydrodynamisk konduktivitet) och kan anta skilda värden i olika vävnader beroende på kapillärernas beskaffenhet. P_c är en funktion av artärblodtrycket och påverkas av pre- och postkapillärt flödesmotstånd medan π är relaterat till koncentrationen av svårdiffusibla makromolekyler i respektive spatium. P_c och π_i befrämjar utfiltration, P_i och π_c motverkar.
I lungkretsloppet föreligger lågt kapillärtryck, negativt hydrostatiskt tryck i interstitiet samt relativt högt interstitiellt kolloidosmotiskt tryck medan det kolloidosmotiska trycket i kapillären inte avviker från vad som gäller i systemkretsloppet.

Q: Vid sepsis och septisk chock sjunker det arteriella blodtrycket bl.a. p.g.a. att bakterietoxiner leder till produktion av kvävemonoxid (NO). Vilken funktion har NO?
A. NO dilaterar kapillärerna
B. NO har negativ inotrop effekt på hjärtat
C. NO kontraherar resistanskärlens endotelceller
D. NO ökar bildning av cykliskt GMP i glatt kärlmuskulatur
E. NO ökar risken för pulmonell hypertension
A: Svar: D. NO ökar bildning av cykliskt GMP i glatt kärlmuskulatur

Q: Dilatation av perifera resistanskärl (arterioli), utan några andra samtidiga förändringar i cirkulationsapparaten, borde leda till:
A. Minskad baroreceptoraktivitet
B. Minskad reninfrisättning
C. Minskat tryck i kapillärerna
D. Ökning av hjärtats afterload
E. Ökat diastoliskt blodtryck
A: Svar: A. Minskad baroreceptoraktivitet

Q: Vad är den viktigaste substansen/mekanismen i kroppen som leder till minskad resistans i de artärer som leder till penis?
A. Beta adrenerga-receptorer
B. Inhibering av parasympatiska nervsystemet
C. Stimulering av sympatiska nervsystemet
D. Ökade nivåer av NO
E. Ökade nivåer av adrenalin
A: Svar: D. Ökade nivåer av NO

Q: På vilket sätt påverkas nervsignaleringen nedan av en akut blodtrycksstegring? ökar (↑) eller minskar (↓)
A: Svar: D

Q: Hjärnödem är en vanlig komplikation i samband med skalltrauma och kan obehandlad ge allvarliga hjärnskador. Då kraniet inte kan utvidgas, leder hjärnsvullnaden ofta till intrakraniell tryckstegring, ett fruktat tillstånd med hög mortalitet.
Gängse behandlingsmetoder syftar till att snabbt minska hjärnsvullnaden och det intrakraniella trycket. I akutläget kan en hyperosmolär lösning ges intravenöst samt PaCO2 sänkas genom hyperventilation i respirator.
a) Beskriv en cirkulationsfysiologisk orsak till varför vävnadssvullnad kan uppkomma vid traumatisk hjärnskada. (2p)
b) Beskriv på vilket sätt en hyperosmolär lösning respektive hyperventilation i respirator kan bidra till att minska hjärnödemet. (2p)
A: Svar:
a) Hjärnsvullnad efter ett skalltrauma beror av störning i barriärfunktionen hos hjärnans blodkärl orsakad av mekanisk skada och/eller en inflammatorisk reaktion. Osmotiskt aktiva plasmaproteiner passerar blod-hjärnbarriären och drar med sig vätska vilket leder till intrakraniell tryckstegring eftersom hjärnan befinner sig i ett oeftergivligt rum. Detta i sin tur leder till kompression av blodkärl med risk för perfusionstörning och ischemi som följd.
b) Intravenös administration av en hyperosmolär lösning (ex. mannitol) ger ökat kolloidosmotiskt tryck i blodets plasma vilket leder till resorption av vätska från hjärnvävnaden.
(Totalmängden absorberad vätska från interstitiella rum (inte bara i hjärnan) kan bli omfattande och motsvarande volym måste utsöndras med urinen för att hålla blodtrycket lågt. Diuretika ges av den anledningen för att åstadkomma en negativ vätskebalans.)
Hyperventilation leder till utvädring av CO2 vilket gör att hjärnans resistanskärl kontraherar pga av minskad lokalkemisk stimulans. Detta leder till ett minskat kapillärtryck som i sin tur bidrar till minskad filtration.
Utvädring av CO2 bidrar även till att vätejonaktiviteten sjunker och pH stiger i hjärnan. Detta innebär att centrala kemoreceptorer aktiveras i mindre grad med minskat sympatikuspåslag som följd och därmed sänkt blodtryck generellt.

Q: En minskad filtration av vätska över kapillärväggen:
A. Leder till ökat lymfflöde
B. Är troligt vid venös klaffinsufficiens
C. Kan vara resultat av prekapillär kärlkontraktion
D. Uppkommer vid minskat kolloidosmotiskt tryck i plasma
E. Leder till ökad kärlpermeabilitet
A: Svar: C. Kan vara resultat av prekapillär kärlkontraktion

Q: En liter blod ges intravenöst till en patient under en tidsperiod av två timmar. Vilket av följande kan förväntas minska?
A. Vänster förmakstryck
B. Arteriella blodtrycket
C. Centrala ventrycket
D. Hjärtminutvolymen
E. Arteriella flödesmotståndet
A: Svar: E. Arteriella flödesmotståndet

Q: Claudicatio intermittens (benartärsjukdom eller fönstertittarsjuka) är ett tillstånd av kronisk perifer arteriell insufficiens ofta förorsakad av åderförkalkning med förträngningar i kärlträdet som följd. Den klassiska bilden vid claudicatio är att patienterna i samband med lättare promenad får begynnande trötthet och tilltagande värk i någon av benets muskelgrupper, s.k. ischemismärta. Efter att ha stannat och vilat någon minut klingar smärtan av och patienten kan återuppta sin promenad och gå en kort sträcka varefter smärtan återkommer.
a) Vad är anledningen till att personen upplever ischemismärta i samband med promenad men ej i vila? (1 p)
b) Med pulspalpation i olika delar av det arteriella kärlträdet kan graden av arteriell insufficiens hos en claudicatiopatient bedömas samt även förträngningens läge avgöras. Hur torde medelartärtryck respektive pulstryck vara påverkat distalt om förträngningen? (1 p)
c) Claudicatiopatienter har försämrad flödesinducerad kärldilatation. Beskriv mekanismen för flödesinducerad kärldilatation och ange en trolig orsak till den försämrade funktionen hos dessa patienter. (2 p)
A: Svarsaspekt:
a) I vila är blodflödet till benmuskulaturen tillräckligt för de metabola behoven. Vid muskelarbete ökar kraven på bl.a. syretillförsel. De förträngda blodkärlen förmår inte leverera tillräckligt med blod och ischemi uppstår.
b) Såväl medelartärtryck som pulstryck (pulsvågens amplitud) är reducerat.
c) Flödesinducerad kärldilatation är relaterad till bildning av den kärldilaterande substansen NO (kvävemonoxid) i kärlets endotelceller. Bildning av NO stimuleras av blodets rörelse längs kärlväggen (shear force). Vid höga lokala flödeshastigheter i ett kärl (till exempel i en medelstor artär) bildas mer NO i endotelcellerna och dessa molekyler diffunderar över till de glatta muskelcellerna som får reducerad tonus, vilket i sin tur leder till vasodilatation. Hos claudiocatiopatienten är endotelfunktionen försämrad vilket hämmar denna mekanism, eller sänkt flödeshastighet/ shear stress pga förträngningar.

Q: En patients hjärta stannar innan ambulans hunnit kommit till platsen, cirkulationen upphör och patienten dör. Beskriv kortfattat varför cellerna dör vid cirkulationsstopp. (2 p)
A: Svar: Cellerna dör p.g.a. brist på näringsämnen samt syrgas. Därmed kan ej längre ATP produceras. Även försurningen bidrar, särskilt pH-känsliga enzymer (ex fosfofruktokinas-1) fungerar allt sämre. Detta har skett först för en ansenlig andel av hjärtmuskulaturen, vid själva infarkten. Då detta nu allvarligt försämrat hjärtats pumpförmåga, sker det i all perifer vävnad inklusive CNS.

Q: En frisk, normalhydrerad, vuxen man i vila erhåller en intravenös infusion av isoton koksaltlösning med en hastighet av 1 liter/timme under en 3-timmars period. Vad är den mest sannolika effekten?
A. Minskad halt ANP (atriell natriuretisk peptid) i plasma
B. Minskad utsöndring av natrium
C. Kraftig ökning av arteriella blodtrycket
D. Ökat lymfflöde
E. Ökad reninaktivitet
A: Svar: D. Ökat lymfflöde

Q: Vilket av följande kan förväntas ske hos en frisk person efter att ha vistats 5 minuter i en varm bastu?
A. Minskad hjärtfrekvens
B. Minskat kapillärtryck i huden
C. Ökad hjärtminutvolym
D. Ökat arteriellt blodtryck
E. Ökat perifert flödesmotstånd
A: Svar: C. Ökad hjärtminutvolym

Q: Väggspänningen i ett aneurysm (pulsåderbråck) kommer att öka vid:
A. Minskat intravaskulärt tryck
B. Minskat transmuralt tryck
C. Ökad luminell radie
D. Ökad väggtjocklek
E. Ökat interstitiellt tryck
A: Svar: C. Ökad luminell radie

Q: Vad är rätt angående osmotiskt aktiva lösta ämnen i blodets plasma?
A. Alla lösta ämnen i plasma påverkar toniciteten, bara glukos påverkar det kolloidosmotiska trycket
B. Alla joner i plasma påverkar toniciteten, bara urea påverkar det kolloidosmotiska trycket.
C. Bara stora proteiner i plasma påverkar toniciteten, alla lösta ämnen i plasma (utom urea) påverkar det kolloidosmotiska trycket
D. Bara glukos, Na+ samt Cl- i plasma påverkar toniciteten, stora proteiner påverkar det kolloidosmotiska trycket
E. Nästan alla lösta ämnen i plasma (utom urea) påverkar toniciteten, stora proteiner påverkar det kolloidosmotiska trycket
A: E. Nästan alla lösta ämnen i plasma (utom urea) påverkar toniciteten, stora proteiner påverkar det kolloidosmotiska trycket

Q: Vid kolmonoxidförgiftning gäller att:
A. blodet får en mörkröd färg
B. det sänkta syreinnehållet i blodet leder till hyperventilation
C. hemoglobinets syredissociationskurva förskjuts åt vänster
D. PO2 i plasma sjunker
E. kolmonoxiden bildar karbaminoföreningar med hemoglobinet
A: Svar: C. hemoglobinets syredissociationskurva förskjuts åt vänster

Q: I vilka fyra organ kan hematopoes ske under en människas foster- och livstid? Vilket av dessa är ansvarigt för blodbildning efter födseln? (2 p)
A: Svarsaspekt: Gulesäck, lever, mjälte och benmärg. Benmärg är det viktigaste efter födseln.

Q: Hemoglobin: Rita dess dissociationskurva med syrgas med korrekta storheter, enheter och skalor på diagrammets axlar. Vad innebär en högerförskjutning av kurvan för avgivandet av syre från blodet till vävnaderna? Ge två exempel på faktorer som ger högerförskjutning. (4 p)
A: Svarsaspekt: Diagrammet visar en sigmoid kurva där blodets syremättnad (alt syreinnehåll),0‐100% (alt 0‐200 ml/l) plottas som funktion av PO2 (0‐appr 13 kPa alt 0‐appr 100 mmHg). En högerförskjutning innebär att avgivningen av syre från blodet till vävnaderna underlättas. Högerförskjutning kan orsakas av acidos, hyperkapni, hög temperatur och ökad mängd 2‐3 DPG (BPG)

Q: Diarré och/eller kräkning kan leda till stora vätskeförluster och på sikt även till minskad blodplasmavolym. Vilket av följande torde minska som följd av sänkt blodvolym?
A. Absorption av interstitiell vätska in i blodbanan
B. Aktivitet i sympatiska nerver till skelettmuskulaturens resistanskärl
C. Fyrningsfrekvens i afferenta nerver från sinus caroticus
D.Insöndring av ADH (antidiuretiskt hormon)
E. Reninfrisättning
A: Svar: C. Fyrningsfrekvens i afferenta nerver från sinus caroticus

Q: Under fysiskt arbete minskar den totala perifera resistensen huvudsakligen p.g.a. av de effekter som utövas via:
A. Parasympatiska nervers inverkan på arterioler i skelettmuskulaturen
B. Lokala metaboliter på resistanskärl i skelettmuskulaturen
C. Proprioceptorer i skelettmuskulaturen
D. Sympatiska nervsystemet på splanknikuscirkulationen (mage, tarm)
E. Sänkt pH i hjärnstammen
A: Svar: B. Lokala metaboliter på resistanskärl i skelettmuskulaturen

Q: En minskning av blodflödet i ett kärl kommer sannolikt att ske i samband med ökad/ökat:
A. Kärlradie
B. pCO2 i vävnaden
C. Perfusionstryck
D. Plasma natrium koncentration
E. Viskositet hos blodet
A: Svar: E. Viskositet hos blodet

Q: Jämfört med de flesta andra celler i kroppen saknar erytrocyter flera delar. Ge ett exempel på något som saknas hos en erytrocyt (jämfört med t.ex. en lymfocyt) och vad konsekvensen blir av detta. (2 p)
A: Svarsaspekt: 1 poäng för något som saknas och 1 poäng för konsekvensen av detta
Cellkärna → ingen RNA-syntes, böjliga
Ribosomer → ingen proteinsyntes
Mitokondrier → anaerob metabolism (laktatproduktion)
Transplantationsantigen → ingen avstötning

Q: Vid maximal ansträngning kan hjärtminutvolymen öka fem gånger från 5 till 25 l/min. Varför ses inte en lika stor ökning i medelartärtrycket?
A. Blodtrycket dämpas genom en minskad avfyrning från de arteriella baroreceptorerna
B. Blodvolymen minskar med ca 1 liter genom svettning
C. Hjärtminutvolymen är inte en bidragande faktor till blodtrycket
D. Metabol reglering leder till kraftig vasodilatation i arbetande vävnad
E. Sympatikusstimulering leder till en vasodilatation i skelettmuskel
A: Svar: D. Metabol reglering leder till kraftig vasodilatation i arbetande vävnad

Q: I en pre-klinisk forskningsstudie erhåller en frivillig försöksperson ett preparat som ger en snabb och generell relaxation av glatt muskulatur i arteriella resistanskärl. På vilket sätt kommer detta att påverka: (3 p)
A. Afferent signalering från baroreceptorer i carotid sinus minskar
B. Parasympatisk signalering till hjärtat minskar
C. Hjärtats afterload minskar
A: Svarsaspekt: Allt förväntas ske.
Dilatation av resistanskärlen leder till minskat flödesmotstånd i systemkretsloppet (TPR), vilket orsakar en sänkning av det arteriella blodtrycket (MAP=CO x TPR). Lägre MAP leder till minskad baroreceptoraktivitet, och således minskad aktivitet i sinusnerven. Minskad signalering till kardio-vaskulärt centrum i hjärnstammen ger minskad aktivering av NTS, nucleus ambiguus och vagus dorsala motorkärna, och därmed minskad parasympatisk signalering till hjärtat (vilket bidrar till högre puls). Eftersom TPR minskat så kommer även afterload att vara sänkt.

Q: I samband med kärlröntgen finner man ett aneurysm (pulsåderbråck) i bukaorta av sådan omfattning att kärlradien är ökad till den dubbla. Hur förhåller sig blodflöde, flödeshastighet samt väggspänning i det dilaterade kärlavsnittet jämfört med intakt kärlavsnitt omedelbart proximalt om aneurysmet? (↑: ökar, ↓: minskar, =: ingen förändring)
A: Svar: C är korrekt. Flödet i ett kärl är lika med hastigheten x tvärsnittsytan. Väggtensionen bestäms av transmurala trycket x kärlradien. Ifall radien ökar till den dubbla så ökar tvärsnittytan vilket innebär att hastigheten sjunker då flödet är oförändrat. Väggspänningen är direkt proportionell mot kärlradien och kommer i detta falla att öka.

Q: Ödem kring vristerna kan vara orsakad av sjukliga förändringar i kroppen men även uppstå som biverkan till läkemedelsbehandling. Vilket av följande är minst trolig orsak till ankelödem?
A. Behandling med fenylefrin (adrenerg alfa1-receptor agonist)
B. Behandling med kärlselektiv kalciumflödeshämmare (motverkar mobilisering av intracellulärt kalcium)
C. Högersidig hjärtinsufficiens
D. Leverinsufficiens
E. Venös klaffdefekt i nedre extremiteter
A: Svar: A är korrekt svar.
Hjärtinsufficiens leder till stas i systemcirkulationen och därmed ökat ventryck (kapillärtryck) som förstärks av gravitationseffekter. Kärlselektiv kalciumflödeshämmare leder till relaxation av glatt kärlmuskulatur och därmed ökat kapillärtryck → ökad filtration. Leverinsufficiens innebär ofta försämrad albuminproduktion och därmed minskat kolloidosmotiskt tryck i plasma. Defekta klaffar i venerna innebär försämrat venöst återflöde och därmed högre ventryck i extremiteterna. Fenylefrin aktiverar alfa1-receptorer i glatt kärlmuskultur vilket leder till kärlkontraktion och minskat kapillärtryck.

Q: I följande sektioner av systemkretsloppet (artärer, kapillärer, vener) är:
A: Rätt svar: E

Q: Patienter med hypertension och avancerad njursvikt kan ha en onormal renal autoreglering, men vilket av följande påståenden nedan är korrekt gällande den myogena responsen under normala friska betingelser?
A. Minskat renalt perfusionstryck leder till kontraktion av afferenta arterioler
B. Minskat renalt perfusionstryck leder till kontraktion av efferenta arterioler
C. Ökat renalt perfusionstryck leder till kontraktion av afferenta arterioler
D. Ökat renalt perfusionstryck leder till kontraktion av efferenta arterioler
E. Ökat renalt perfusionstryck leder till kontraktion av både afferenta och efferenta arterioler
A: Svar: C
Myogen respons regleras av de afferenta arteriolerna; ökat tryck leder till kontraktion och minskat perfusionstryck leder till dilatation.

Q: På grund av hypertensionsutveckling behandlas ibland SLE patienter med läkemedel som blockerar renin-angiotensin-systemet (RAS). Vilket av följande alternativ stämmer bäst överens med effekter som kopplas till ökad angiotensin II signalering? (↑: ökar, ↓: minskar, =: ingen förändring)
A: Svar: D
(se bild, föreläsning om RAAS)

Q: Vilken grupp av plasmaproteiner karaktäriseras av särskilt stor mängd kovalent bundna kolhydrater?
A. Lipoproteiner
B. Immunoglobuliner
C. Akutfasproteiner
D. Mucoproteiner
E. Antikroppar
A: Svar: D. Mucoproteiner

Q: Vilken kombination av förändringar förväntas ske i en vävnad vid ökad aktivitet i de sympatiska adrenerga nerverna som försörjer prekapillära resistanskärl?
A: Svar: B